Tidligere:
Katerina Gerhardt prøve å øke hatkriminaliteten over hele Europa.
Vi er Perspektiv for Tyskland.
-Tyskland! -Våkn opp!
De vil vinne valget med vold.
-Vi trenger et kamera i huset hennes. -Esther Krug har bedt oss om hjelp.
Vi har en fersking som vil prøve seg og en erfaren agent med kunnskap.
Vi har et problem, April. Kom deg ut derfra nå.
Det er Josef Emmerich, Gerhardts politiske rådgiver.
Hva gjør en amerikansk kvinne utenfor Gerhardts hus to uker før valget?
La meg få spandere kaffe en gang. Hvis du skulle ombestemme deg.
-Du ser ut til å trenge en drink. -Er det en invitasjon?
Kan den nye stabssjefen drikke med nestlederen?
-Gratulerer med ambassadørstillingen. -Skål.
Det er snakk om at vi skal få en egen etterretningsvirksomhet.
Det passer en gammel rev som deg. Ikke svar nå, tenk på saken.
Hva i helvete gjør du her?
Du skapte våpenselgeren Andrew Chevalier. Vekk ham.
De dreper oss hvis du ikke spiller med.
-Beklager forstyrrelsen, herr...? -Chevalier.
Han planlegger et angrep for å påvirke valget.
Han er nødt til å gjøre en bestilling.
-Fikk dere gjort noe konstruktivt? -Ja, det gjorde vi.
-Vi skal levere i Berlin den 21. -Det er ti dager til.
Det var en annerledes sjekkereplikk du brukte.
-Har du ikke hørt den før? -Nei.
Jeg syntes at det var like greit å gå rett på sak.
Ja. Du dukket opp utenfor hjemmet mitt uten forvarsel.
-Jeg mente ikke å skremme deg. -Jeg er ikke så lettskremt.
-Hei. -Jeg har liten tid.
Og jeg stoler ikke på IR-linkene, så vær kort og konsis.
-Jeg er i Spania. -Hva faen gjør du der?
Det er en lang historie. Otto har gjort en bestilling.
Han vil ha 120 kilo plastisk sprengstoff.
Daniel kontaktet meg nettopp. Det er både bra og dårlige nyheter.
Det er ingen frieri, men et forslag.
Åpne den.
Mikrofonen du plantet i fru Gerhardts hus.
-Det har jeg ikke gjort. -CIA vil sikkert ha den tilbake.
Emmerich vet at jeg er CIA-agent.
Er vi andre også avslørt? Vet PFD at vi har dem under overvåkning?
Emmerich kan sitt. Han har ressurser.
Hvordan vet vi at PFD ikke bruker ham for å spionere på oss?
Vi tester og ser om han tilbyr oss sine tjenester som agent.
Hva er forslaget?
Gerhardt har mange hemmeligheter. På denne måten avslører vi dem ikke.
-"Vi"? -Jeg trodde sjansene mine var over.
Så kom du inn i bildet, og da fikk jeg en ny sjanse.
En sjanse til å gjøre hva?
Renske partiet mitt fra ubehagelige elementer.
Andre elementer enn Katerina Gerhardt?
Ja, Otto Ganz.
Hvis deres mål er å stoppe dem, så jobber vi mot samme mål.
Vi prøver å koble Gerhardt til Ganz, ikke sant?
Josef har så godt som bekreftet det.
Og så ringte Daniel om Ganz' bestilling fra Spania i morges.
-Er ikke timingen mistenkelig? -Det spørs hvordan man ser det.
Jeg ser det som en bekreftelse.
-Hvorfor skulle jeg stole på deg? -I like måte.
Organisasjonen din er ikke akkurat kjent for sin pålitelighet.
Men jeg tror at vi kan bli et bra lag sammen.
Eller så prøver du å lure meg.
Hvorfor skulle jeg ellers invitere deg til partihovedkvarteret i kveld?
Kommer du?
Jeg setter deg opp på gjestelisten. Du bestemmer.
Det har vært en fornøyelse.
Vi må fatte en beslutning før dagens slutt.
-Blir jeg med ham, eller ikke? -Avslører han deg, er vi ferdige.
Ja, men hvis han hjelper oss å ta Gerhardt og Ganz, så er de ferdige.
-Gjør deg klar og dra dit. -Jeg er uenig.
Kom inn hit et øyeblikk. Robert, vær så snill og forlat oss.
-Absolutt. Hei. -Hei.
Fyll inn dette for meg. Alt du finner ut om Josef Emmerich.
-Takk, April. -Takk.
-Emmerich virker å like deg. -Ja, jeg tror det.
Da står vi for alt du måtte behøve i kveld.
Det er første gang CIA dekker utgiftene.
Vi vet begge hvor CIA står når det gjelder honningfeller.
Ja, forlengs og baklengs.
Du har lest mappen min og vet at jeg har erfaring, tross retningslinjene.
-Skal du prøve å toppe meg nå? -Nei, jeg stoler på dømmekraften din.
Takk. Jeg setter pris på det.
-Jeg tar hånd om det selv. -Som du vil.
Det er nok ingen dum idé å sende med April som støtte.
-Nei. Informerer du henne? -Ja visst.
Lider du av isolasjonsangst eller er du her på grunn av tilbudet mitt?
Det har jeg gjort, men jeg forstår ikke hva det ville innebære.
-Skal vi snakke rett ut? -Det var det jeg håpet på.
PFD har en tilstelning i kveld.
Et jippo for å samle troppene før siste valginnspurt.
Støtten fra øvrige Europa er sterk.
Italienske Lega Nord, franske National Front og Dansk Folkeparti.
-Høres hysterisk morsomt ut. -Mine herrer, vær så god.
Jeg vil at du drar dit.
-Jeg? Med deg? -Nei, jeg er opptatt på annet hold.
Dessuten, hvis jeg viser meg der så nær valget,-
-kan jeg fremstå som partisk.
Er du kjent med Nick Fisher? Stabssjef ved Oslo-kontoret.
Bare ved navn.
Jeg har fått høre at han kommer til å være til stede.
Men han har ikke informert Berlin-kontoret, noe som er vanlig.
-Det er B.B. Yates' område. -Nei, Steven.
-Jeg har tenkt å gjøre det til ditt. -Hvorfor det?
Jeg har mine grunner til å ikke stole på dine tidligere lagspillere.
-Hva slags grunner? -Magefølelse.
At du misliker Robert Kirsch, gjør ikke at du kan ta styringen.
Sist jeg sjekket, var det ambassadøren som sitter med makten.
Hvis Fisher har tenkt å gjøre noe i mitt domene, vil jeg vite hva.
Ok.
Det er snart valg i Norge. Sjekker han temperaturen?
Det er bare løse teorier til vi har fått klarhet i det.
Jeg skal holde et øye med Fisher. Er det alt?
Det er ikke så enkelt. Det sies at han er litt av en gærning.
B.B., Esther. Hva er det? Hvorfor sånt hastverk?
Min kilde fløy nettopp til Spania med Ganz for å bestille Semtex.
-Daniel er der i samme ærend. -Fint, da er vi på rett spor.
-Hvem er Andrew Chevalier? -Hva behager?
Den påståtte våpenhandleren.
-Ingen anelse. Robert? -Aner ikke.
Hvis vi skal samarbeide, må jeg vite alle detaljene.
-Daniel rakk ikke å kontakte oss. -Skulle det berolige meg?
Det burde berolige deg at du takket være oss, er nærmere-
-å stoppe Otto Ganz enn for to uker siden. Ingen årsak.
Vi får håpe du har rett.
-Herregud. -Hva er det? Kjenner du Chevalier?
Det er Hector DeJeans alias.
Jeg trodde han la opp etter det som skjedde i Saudi.
Det er hva jeg har lest i mappen hans, men...
Hvis vi lykkes, er det vesentlig at det er ham?
Ja, faktisk. Du vet ikke alt om Hector.
-Bare glem det. -Hva? Skal jeg glemme det?
-Mener du alvor? Er det en ordre? -Hør på meg.
Vi gjør ikke hva som helst for å nå våre mål her.
Jeg setter en strek mellom løse agenter og uaktsomhet.
Hvordan vi jobber avgjør jeg, ikke du.
Kom igjen, B.B.
Helvete.
Du sier Emmerich, jeg sier en gåte.
Han har gått fra forfatter til politiker.
Eks-liberal, nå ultrakonservativ.
Han går i kirken, men skrev sin avhandling om Nietzsche. Merkelig.
Jeg har sett merkeligere ting. Noe annet?
Det gikk rykter om at det bak hans politikk, står en homofil mann-
-gjemt i et høyrevridd garderobeskap.
-Derav det sene ekteskapet. -Og mangel på barn.
Grav videre. Jeg trenger det i kveld.
Du skal bli med meg til etterfesten i PFDs hovedkvarter.
-Siden når? -Siden jeg ba B.B. om det.
Jeg var usikker på hvor jeg sto etter vårt forrige oppdrag.
Er du ute etter komplimenter, får du lete andre steder, April.
-Men jeg så noe ved deg. -Hva?
Potensial, og en tendens til å ta egne valg.
Jeg må vite at du kan holde deg til planen.
-Ja. -Takk.
Kan jeg hjelpe deg å finne noe?
Jeg er ute etter noe til en kveldstilstelning.
Cocktail. Klassisk stil.
Forretninger eller fornøyelse?
Jeg har en idé.
Her. Det er en av mine favoritter.
Er det en spesiell anledning?
Jeg må nok ha noe mer forretningsmessig.
Selvsagt.
-Hvordan ser det ut? -Bra.
Det er alltids denne. Du kan jo bare prøve den.
Jeg tar denne. Takk.
Invandrere vil ikke lære seg språket vårt.
-Du vil bygge murer igjen. - Nei.
Vi må definere grensene klart og tydelig for framtiden,-
-ellers har vi alle snart blod på hendene våre.
Jeg vil ikke bære ansvaret for neste angrep på våre egne. Vil du?
Jeg drar neppe derfra, men i tilfelle.
Så du tegningen over partihovedkvarteret jeg sendte?
-Ja, lagret og memorert. -Jøss. Fotografisk hukommelse?
Nei, bare gamle vaner før smarttelefonene kom.
-Du ser strålende ut. -Takk. Ønsk meg lykke til.
Jeg er utenfor.
Ned med nazipropagandaen! Ned med nazipropagandaen!
-Hei. Valerie Edwards. -Takk. Vi må se i vesken din.
Ned med nazipropagandaen! Ned med nazipropagandaen!
Takk.
Du kom. Det gleder meg.
-Det er mye folk her. -Hun gikk seirende fra debatten.
-Skål. -Skål.
Engst deg ikke, du er i trygge hender.
Josef. Jeg har lett etter deg. Hva syntes du?
-Jeg sa nettopp at du var storslagen. -Takk skal du ha.
Håper at Berlins aviser skriver det på førstesidene i morgen.
-Helt sikkert. -Bra.
La meg få presentere Valerie Edwards.
Den amerikanske ambassaden. En fornøyelse.
-Ja. Josef har fortalt om deg. -Bare gode ting, håper jeg.
En venn av Det hvite hus er en venn av oss.
Har du noen få minutter? Det er noen jeg vil presentere deg for.
-Unnskyld at jeg stjeler ham. -Ingen fare.
Jeg er straks tilbake.
Nick Fisher? Steven Frost, tidligere stabssjef i Berlin.
Frost, ja. Du ble vel tvunget til å forlate stillingen din?
Uansett akter jeg å stå her til du håndhilser på meg.
Jeg trodde de hadde jaget deg ut av Berlin etter det kaoset.
Tja, jeg ble frikjent.
Dessuten tror jeg denne byen har vært med på verre.
-Hvordan går det i Oslo, da? -Hva behager?
Jeg mener ikke rent offisielt. Hvordan er været?
Akkurat nå føles det...ganske overskyet.
-Får jeg spandere en gratis drink? -Det er bra, takk.
-Hallo der, fremmede. -Hei, Steven.
Hva gjør en venstretilhenger i et høyrevridd høl som dette?
Du vet, jeg er på fiskeekspedisjon. Du selv?
Jeg er en anelse mer konservativ, det vet du.
-Ikke si at du hjelper partiet. -Prøver du å skade det?
-Du vet at jeg ikke kan si noe. -Ja, det gjør jeg.
Jeg er blitt påminnet om det ofte den siste tiden.
Du...
Jeg fikk aldri mulighet til å be om unnskyldning.
For Claire, operasjonen på kjøpesenteret, alt.
Vi har nok alle mye å be om unnskyldning for.
Hector? Ja.
Får jeg si noe?
Jeg vet ikke hvorfor Yates har sendt deg hit,-
-men jeg tror ikke hun har støtte hjemmefra, så vær forsiktig.
Du har nok å tenke på med den nye ambassadøren.
Takk.
-Hils Kelly fra meg. -Absolutt.
Etter dagens debatt, har jeg snakket nok for i kveld.
Jeg vil gi ordet til min enestående kompanjong-
-og sjefstrateg, Josef Emmerich. Gi ham en varm applaus.
Takk for all deres støtte.
Tusen takk, Katerina. Tusen takk til dere.
Takk for at dere er her og viser støtte for Perspektiv for Tyskland.
Vi er et land med en storslagen historie.
Deler av den bør etterlates til det forgangne.
Andre bør bevares for framtiden.
Når det gjelder vår nåtid...
Når det gjelder vår nåtid, virker vi alle å være enige.
Tyskland i år 2017 er et mareritt.
Hallo?
-Herregud... -Hva gjør du?
-Hva ser det ut som? -Vi gjør det på min måte, ikke din.
Kunne du ikke ha fortsatt den lille talen litt lenger?
"Den lille talen"? Fornærmer du meg også nå?
Jeg ville forhindre at du gjorde noe dumt.
-Jeg burde ikke ha kommet hit. -Vi må være forsiktige.
Hvorfor inviterte du meg hit i kveld?
Man lurer jo på hvordan...
-Jaså, vi har selskap? -Ja.
Jeg kommer straks. Hva er dette?
Josef var vennlig nok til å vise meg rundt før jeg skal gå.
-Han vil alltid gjøre alle fornøyd. -Hva kan jeg si?
Får jeg be om en stor tjeneste? Stiller du opp på et bilde med meg?
Jeg skulle gjerne sende det til våre venner i D.C.
-Ja. Går det bra? -Selvsagt.
Takk skal du ha.
Da så... Vis deres vakre smil.
Én, to, tre.
Kjempefint.
Det var nære på. Altfor nære.
Merkelig at dere begge kom så fort.
Hva? Tror du at jeg førte henne til deg?
Jeg vet ikke hva jeg skal tro, Josef.
Men jeg ville sette pris på om du slettet det bildet med en gang.
Vær så snill.
Var det alt? Er vi ferdige med hverandre?
-Hvis jeg ikke kan stole på deg, så. -Helt utrolig.
Jeg har reddet deg to ganger og likevel er jeg upålitelig?
Kanskje vi burde snakke nærmere over en kveldsdrink?
-Du kan ikke sjarmere meg, Josef. -Og ikke skremme deg heller.
-Hvilken følelse kan jeg vekke? -Greit.
Hvorfor tar det så lang tid for rike å tisse? Køen var kjempelang.
-Klokka ti. -Å nei.
-B.B. Kirsch. -Ambassadør.
-Jeg ventet ikke å se dere begge. -Vi ville se hva vi gikk glipp av.
Ingenting er som dårlig cateringmat på en ambassadefest.
-Hva skal det forestille? Sarkasme? -Robert har vært i Berlin en stund.
Han er mer vant til slikt enn oss andre.
Da er det kanskje på tide med nye omgivelser.
Hvor stor andel av stemmene får Gerhardt? 15 prosent? 20?
-Ni, ifølge meningsmålingene. -Stopp pressen.
Når hadde de rett om noe som helst bortsett fra hvor upålitelige de er?
Gerhardt kan være det beste for Tyskland på årtier.
Har ambassadøren et visst tiår i tankene?
La være. Det er slik tankegang som holder landet i det forgangne.
Unnskyld oss, men vi har et gruppemøte klokka åtte.
Vi vil gjerne vise oss fra vår beste side.
-Til neste gang. -God natt.
-Jeg ville ha en drink til. -Bra. Jeg vet om en bar.
Jeg kan ikke fordra en bølle,-
-og Hanes stjal nettopp lunsjpengene våre.
Vi må se ut som vi gjør som han vil, ellers kan han sende oss hjem.
Og jeg som trodde dette kunne være begynnelsen på et fint vennskap.
-Siterte du "Casablanca"? -"Vi har alltids Berlin."
-Hvor har du den? -Hva da?
Senderen som viser hvor du er hvis du skulle havne i trøbbel.
-Så du innrømmer at du betyr trøbbel? -Kanskje.
Men ikke den typen trøbbel som du trenger å bekymre deg for.
Jeg vil helst ikke føle meg forfulgt når vi skal ta en drink.
Alt som du gjør til mitt anliggende, er deres anliggende.
Alt? Nettopp. Unnskyld, du lar deg jo ikke sjarmere.
Det fins iallfall plass til en lastebil mellom oss.
Der fikk jeg deg. Notat til meg selv: "Hun setter pris på en god spøk."
Notat til meg selv: "Han overvurderer humoren sin."
Valerie, jeg ber deg.
Skru av senderen.
Da vet vi at vi kan stole på hverandre.
Helvete!
Jeg ville gjort det for deg, Tim.
Merkelig hvor enveiskjørt dette er. All dritten som dere kaster mot NSA.
En føderal agent er borte. Er det beleilig for det?
-Hvor så du henne sist? -Langs elva.
-Jeg sender adressen. -Nei, jeg har posisjonen din.
-Nært nok. -Det gikk fort.
Men det har allerede gått fem minutter, kanskje ti.
-Vi finner henne. -Lover du det?
Gi meg mobilnummeret hennes.
Så, frøken Yates.
Hvordan trives du i det livlige Berlin etter en måned her?
Jeg har faktisk ikke sett så mye av byen ennå.
Hvis du trenger noen til å vise deg rundt en gang...
-Kanskje jeg aksepterer tilbudet. -Kanskje jeg ville like det.
-Smake på min levertransplantasjon? -Å, herregud.
Bare hvis du smaker på min hypervolemi.
Er du klar? Tre, to, én...
Før trengte man et passord for å komme inn her.
-Det var "vår hemmelighet". -Unser Geheimnis.
-Snakker du tysk? -Ein bisschen.
Hvems hemmelighet er det i kveld? Din og min? Eller din og Katerinas?
Tror du fortsatt at det er en felle?
Det ville vært dumt av meg å ikke lure.
Spesielt med tanke på deres felles affærer.
-Har jeg en affære med henne nå? -Har du det?
Nei.
Jeg prøver bare å avsløre den sanne Josef Emmerich og motivet hans.
Du inviterte meg til kveldens tilstelning.
Du ville at jeg skulle se noe, men ikke at jeg skulle gjøre noe.
Du presenterte meg for Katerina og var nær ved å avsløre meg for henne.
Du sier at du vil at jeg skal felle henne, men likevel...
Jeg vet ikke, du virker å dyrke marken hun går på.
Så mitt spørsmål er...
Hva vil du egentlig, Josef?
Jeg liker det når du sier navnet mitt. Jeg vil ha mer av det.
Unnskyld meg et øyeblikk. Jeg skal besøke dametoalettet.
Hva er dette, April? En brannøvelse?
-Hva skjedde med senderen? -Jeg trengte å vinne tilliten hans.
Hvordan skulle jeg kunne vite det?
Du har rett. Jeg burde ha sagt det.
Jeg har lett overalt. Jeg trodde jeg hadde tabbet meg ut.
Du gjorde alt riktig, April. Du var bare litt forhastet.
-Vil du at jeg skal stoppe? -Nei, jeg tar hånd om dette.
-Ha en hyggelig kveld. -Takk.
Din innbydelse til PFD-hovedkvarteret i kveld...
-Ja, hva er det med den? -Gjelder den fortsatt?
Da er vi ferdige.
Ikke si sånn.
Jeg trodde at dette kanskje bare var begynnelsen.
-Josef. -Ja, Valerie?
-Ikke gjør det. -Det er allerede gjort.
Nå er det din tur.
Nei, nei, nei.
Hva er dette, gamle mann? Hvorfor forfølger du meg?
Er det sånn du reagerer når noen tilbyr deg en drink?
Ikke ta med en kniv til en skuddveksling. Det ville vært dumt.
Er det sånn CIA opererer i Oslos ville omgivelser?
Vær glad for at jeg ikke skal drepe deg.
Det er jeg.
Men hva gjør du her? I Berlin, altså.
På hvilken måte angår det deg?
Helt ærlig? Jeg savner spillet.
Jeg vet at det er patetisk. Uhyre patetisk.
De tvang meg bort,-
-men konsulentlivet er like sterilt som boligen.
I kveld... I kveld fikk jeg en smakebit på det gamle livet mitt.
Jeg snakket med en eks-kollega før tilstelningen.
Han sa ikke at du skulle være der.
Jeg så deg og visste at du offisielt ikke var her.
Så de gamle vanene trådte til.
Ambassadør Hanes inviterte meg, så be kollegaen din om å roe seg.
Og henne.
Hanes inviterte deg i kveld? Det er derfor du er her?
Han vil vite hva vi har å vente oss i det norske valget-
-etter PFDs suksess her.
Jeg finner veien ut selv.
B.B.?
Fiskene... Fiskene spiser meg opp.
Ja, ja, ja...
Hvor ble du av?
-Steven. -Får jeg komme inn?
-Er du alene? -Nei. Ja. Nei. Jeg vet ikke.
Sier navnet Nick Fisher deg noe? Han er stabssjef i Oslo.
-Gjør det? -Nei. Hvordan det?
Jeg traff på ham i går kveld. Han er veldig merkelig.
Nysgjerrigheten min tok overhånd og jeg prøvde å forfølge ham.
Han ristet meg av seg uten den minste vanskelighet.
Det var ydmykende. Ydmykende.
Nå tror jeg at jeg drømmer om fyren.
Jeg tror det. Jeg vet ikke hva det ellers skulle bety.
Tærne mine ble tygget på i et fiskespa. Fisk, fish, Fisher.
Og dobbeltgjengeren min... Han overvåker meg.
Unnskyld, men jeg henger ikke med overhodet, Steven.
Du hadde litt av en kveld. Hva er dette? Hva skjedde i går?
Det er en helvetes røre, det er hva det er.
-Hvem er hun? -Lover du å ikke le?
-Ja. -Ja, jo...
Jeg knullet sjefen i går kveld.
Hva? Har du ingenting å si?
Jeg er bare litt såret over at du ikke prøvde deg på noe med meg.
Det er ikke morsomt. Ikke det minste. Det er en jævla røre.
Noah er på vei hit.
Hva gjør du? Det der... Det er en Château le Puy.
-En hva? -Château le Puy og det er...
Klokka er ni om morgenen, Steven.
Da er det på høy tid for en oppstiver.
Det er en veldig dyr flaske vin.
Ok, det er godt.
-God morgen. -God morgen.
-Hva gjør du på kontoret en lørdag? -Her fins det hodepinetabletter.
Hvis man har sprengende hodepine som meg. Du da?
Valerie er på vei hit. Hun har fått tilgang til Gerhardts filer.
Jo, du...
Det er noe jeg burde fortelle.
Det høres ut som om du har herpes. Jeg håper du ikke har det.
Nei. Jeg har en sønn, Noah, og han kommer til Berlin i dag.
-Det høres gøy ut. -Han skal ta høstsemesteret her.
-Trenger du litt fri neste uke? -Hva? Nei, jeg tenkte bare at...
Hadde gårsdagen vært starten på et forhold, kunne det blitt komplisert.
-Jeg mener, det... -Vi gikk hjem sammen i fylla.
Vi skal ikke akkurat flytte sammen.
Mener du at det ikke hadde skjedd hvis vi ikke hadde vært fulle?
Begge er enslige og middelaldrende. Du har ditt liv, jeg har mitt.
Hvis vi vil lette på trykket sammen igjen noen gang,-
-så løser vi logistikken da.
Bra. Akkurat det jeg tenkte.
Det var det jeg...prøvde å si.
Ok.
Jeg som trodde at jeg var ferdig med Berlin.
Berlin er tydeligvis ikke ferdig med deg. Velkommen tilbake.
Der er han. Tilbake like hel.
Hva i helvete handlet gårsdagen om?
Noen fikk jobben gjort.
"Finn ut hva Nick Fisher gjør i Berlin." Jeg fant ut det.
-Du inviterte ham hit. -Gratulerer.
Hvordan fikk du ham til å prate?
-Som å lære seg å sykle på nytt? -Snarere som å få en pai i trynet.
Det var aldri tanken, Steven.
-Har du noe mer å fortelle? -Som hva?
-Noe som jeg vil vite, kanskje. -Ingenting jeg kommer på.
Ikke engang at Valerie Edwards var der?
Sendte du meg dit selv om du visste det?
Navnet hennes ble satt opp på gjestelisten i siste øyeblikk.
Det får meg til å tro at B.B. Yates og Kirsch skjuler noe for meg.
Magefølelse, som sagt.
Så det var bare en test for å se om jeg tystet på min gamle arbeidsplass?
Din lojalitet kan ikke være min svakhet, Steven.
Jeg ga over førti år av livet mitt for landet mitt.
Som takk fikk jeg nærmest en dødsdom.
At jeg engang vurderer å tjene landet igjen, det er lojalitet.
Det er lojalitet, for faen.
Er du ute etter en privatdetektiv?
Let i telefonkatalogen.
Der har vi den Steven Frost jeg vil ha.
Jeg måtte vite om han befant seg bak de skreddersydde dressene.
-Kaffe? -Herregud. Ja, takk.
-Fint å være hos faren din i Berlin? -Ja.
Pokker også. Det er ingenting, bare jobb.
Kjedelige jobbgreier som av én eller annen grunn alltid er så viktige.
Ok, gutt, er du klar til å se ditt nye hjem? Kom igjen.
-Betaler ambassaden for alt dette? -Ikke verst, hva?
Det godtgjør den middelmådige lønnen en statsansatt får.
-Hva jobber du med igjen? -Regionale affærer.
-Lokalt pisspreik? -Hva mener du med det?
Skal du ikke sjekke telefonen din?
-Ikke hvis jeg ikke vil. -Men hvis du må.
-Sov du på flyet? -Nei.
Da hviler du litt mens jeg går ut en liten stund.
-Siden går vi ut og spiser brunsj. -Hvis du sier det, så.
-Noah... -Det er alltid den samme gamle visa.
Noah?
-Valerie. -April.
Jeg tenkte å vente til mandag, men jeg ville takke deg.
-Fordi du valgte meg. -Ingen årsak.
Du gjorde meg en stor tjeneste. Jeg vet at jeg kan prate for mye.
Jeg skravler når jeg burde holde munn og lytte.
Vi ses på mandag.
Hei, Valerie. Kom inn.
Jeg tenkte at du heller ville se dette enn å høre om det på telefonen.
Bra. Vi er på rett spor.
Vi betrakter det ulikt. Mye av det er din fortjeneste.
Jeg har lært meg å aldri ta en seier på forskudd.
Du har gitt oss tilgang til PFDs kontoer.
Vi arrangerer våpenhandelen med Daniel ifølge Otto Ganz' bestilling.
Vi overvåker kontoaktiviteten under den pågående operasjonen.
Har vi rett, avslører vi Gerhardts innblanding i et fælt terrorangrep.
Og resten var nesten historie.
Én konto har vi ikke klart å tyde, så vi er ikke i mål ennå.
-Hvordan var Josef? -Bra.
Bra. Hold liv i forholdet deres.
-Absolutt. -Takk. Jeg setter pris på det.
Daniel?
-Hei, Robert. -Hva faen gjør du her?
Hjelper deg. Vet du ikke det?
-Jeg trenger ikke hjelpen din. -Jeg er ikke enig.
Jeg er grunnen til at operasjonen blir noe av.
Hold deg langt unna meg, Thomas Shaw.
Ellers råtner du bak murene resten av livet.
Det går begge veier, sjef.
Hvis jeg avslører den lille operasjonen din, er du ferdig.
Hvis du ikke vil avslutte karrieren som kontorrotte i Langley.
Dessuten...så er Shaw død og begravet.
Jeg heter Andrew Chevalier nå.
-Syns du dette er morsomt? -Nei, dette er alvorlige saker.
Mine vilkår: Jeg fortsetter som Chevalier, som en god fotsoldat.
Når jeg er ferdig, så opphever du alle restriksjonene mine.
Reiseforbud, sperrede kontoer, den sorte flekken i cv-en.
Hvorfor skulle jeg gå med på det?
Fordi Otto Ganz regner med meg, hvilket betyr at du også gjør det.
Jeg har savnet deg. Det har jeg.
-Du er tilbake igjen. -Jeg kunne ikke holde meg borte.
-Hvordan passet kjolen din? -Bra, men...
-Du vil ha noe bedre enn "bra". -I tilfelle jeg skulle trenge det.
Du viste meg noe i går.
Ja, det husker jeg. Bli med meg.
Det var denne, ikke sant?
Ja, der har vi den.
Tekst: Alex Tjore www.sdimedia.com